Se koskee Maryannea.
Haluaisin... Herra Stewart, haluaisin puhua kanssanne.
Olen tullut Washburn Creekiin puhumaan teille. Voi luoja.
Kotiinne. Olen tullut kotiinne puhumaan Maryannesta. Haluaisin...
Haluaisin kysyä Maryannesta.
Haluaisin jutella kanssanne Maryannesta.
Se koskee... Se koskee Maryannea.
Maryanne?
- Pysy paikallasi. - En halua mennä vielä nukkumaan.
Älä höpötä, ala tulla.
Itse sirpale sattuu enemmän kuin sen pois ottaminen.
- Valmiina? - Mary...
- Minua ei väsytä. - Säilömme sinut sänkyyn.
Sinäkin tarvitset unta, Mary, jos haluat näyttää kauniilta, kun irkkusi tulee.
Älä kiusoittele.
Pysy paikoillasi.
Mikä tuo oli?
- Vie hänet tuonne. - Aster, tule tänne.
- Mitä tapahtuu? - He olivat Williamseilla.
- lntiaanit? - Pysy naisten kanssa. Menkää kellariin.
Mennään.
- Tulkaa. - Tule.
- Tule alas. - Pitäkää lamppunne matalana ja ovi lukossa.
Ette missään nimessä avaa sitä!
- Äiti. - Hiljaa. - Tottele veljeäsi.
Josh, älä itke. Ole urhea vuokseni.
Josh! Josh!
Maryanne? Mary?
Onko ketään kotona?
Herra Williams, Stewartit eivät ole kotona.
Voi luoja!
Herra Jumala!
Stewartit ovat poissa. Sanoiko Mary mitään lähdöstä?
- Ei. - Entä Williamseista?
Ei, sinun täytyy...
Voi luoja.
Perhana.
Intiaanit veivät heidät. Luoja heitä auttakoon.
Meidän pitää hakea heidät takaisin.
- Osuin kolmeen mieheen tuolla ylhäällä. - Todellako?
Intiaaneihin, tapoin ne.
Älä puhu Dobielle paskaa, herra Parcher.
Se ei ole paskaa, vaan historiaa.
- Pojan pitää tietää mistä on tullut. - Älä kiroile poikani kuullen.
Kyllä, rouva.
- Hyvä luoja, onko tuo kookoskakkua? - Äidin erikoista. - Paistoin sen.
Kookoskakkua idästä.
10 vuotta sitten mailin päässä täältä jouduin syömään hevosen selviytyäkseni.
- Oksettavaa. - Ei se ollut oma hevonen. Tarkoitan, nyt syömme täällä kakkua.
Sivistynyt maa.
- Tässä on kanaa ja maissikakkua. - Käyn heti maissikakun kimppuun.
Tuolla on ratsastaja.
- Kuule, vie äitisi heti sisälle. - Hänellä on hauska hattu.
- Luulen, että se on renkisi. - Kuka tahansa voi pitää hattua, tuo ei ole leikkiä.
- Vie äitisi sisään. - Mennään, Dobie.
Menkää.
- Coffey, olin piknikillä. - Intiaanit... He tappoivat...
Se on herra Clayltä.
- He veivät Maryannen, koko perheen. - Osaan lukea.
Luoja!
- Tappoivatko intiaanit Williamsin pikkutytöt? - Ei, näyttää siltä että herra Williams teki sen.
Helvetinmoinen juttu.
Jos kyseessä ovat Crow't tai Utet, Dobie voi nähdä semmoista mitä ei pitäisi.
- Olen tehnyt päätökseni, Will. - Olet jo menettänyt miehesi intiaaneille.
En halua riskeerata toista.
Minulla ei ole miestä talossa, vaan poika.
Vie hänet Washburn Creekiin ja tuo takaisin.
- Ehkä minulla sitten on kaksi. - Ovatko hevoset valmiita? - Kyllä.
- Olemme valmiita, herra Parcher. - Lähdetään sitten.
Herra Parcher on käynyt kaiken läpi. Pysy hänen lähellään ja tottele häntä.
Pärjäät kyllä.
Hänen olisi pitänyt vuotaa enemmän.
- Sama homma tytöillä. - Ida ja Daphne.
Luulen, että he olivat sen nimisiä.
Haluatko odottaa ulkopuolella?
En.
Hyvä.
Ihmettelen, millainen ase tekee tuollaisen haavan.
Tiedän vain skalpeerausveitsen tekevän.
Ehkä jonkinlainen taltta.
Sillä aseella voi ampua vain kahdesti.
Hänen on täytynyt ladata se uudelleen -
jos hän olisi halunnut tappaa kaikki.
Jokainen kristitty nainen valitsisi mieluummin kuoleman kuin kaappauksen.
Herra Williamsilla oli aikaa ladata aseensa, -
koska hänen vaimonsa teki sen mahdolliseksi.
Jos asiat menisivät siihen pisteeseen, -
toivon sinun olevan tarpeeksi vahva huolehtimaan äidistäsi.
Oletettavasti villi puhveli tekisi tällaista.
Näyttää siltä, että olet löytänyt maasta reiän, Will.
Sen ja neljä ruumista, -
ja kuusi on kadonnut, useimmat heistä naisia ja lapsia.
- Haen hevoset. - Rauhoituhan nyt.
Minä päätän siitä.
Haluan tietää, ketä jahtaamme.
Miten kauan he ovat olleet intiaaneilla?
Lähes päivän verran nyt.
Siinä on enemmän kuin tarpeeksi aikaa noille naisille...
Miksi emme jo ole sitten menossa?
Haluatko kohdata intiaanien sotajuhlat yksiksesi?
Ne idiootit kuorivat sinut kuin appelsiinin, poika.
Seuraa mukana. Teemme tämän asian oikein.
Ei huolta. Löydämme heidät.
Hei, oletko kunnossa?
Meidän pitäisi mennä etsimään heitä.
- Tunsitko ne ihmiset? - Tunnen.
Stewartit.
Tässä on Maryanne.
Onko hän sinun?
Tein sen eteen töitä.
Kristus.
Kuka Henry Victorin intiaani on?
Hän on Ten Bear, Crow-intiaani.
Miehelle on maksettu arvonsa mukaan.
Hei Walnut, herra Victorin leili on tyhjä.
- Hän sanoi sinua Walnutiksi. - Niin teki.
Onko se nimesi?
Nimeni on Callaghan.
Callaghan. Oletko irlantilainen?
Mies, joka sanoo minua Walnutiksi, uskoo olevansa sitä enemmän kuin minä, -
koska kukaan ei ole koskaan omistanut häntä.
Mutta en ole värväytynyt.
Olen keittäjänä Fort Lincolnissa, mutta maksusta. Voin lähteä milloin vain. Ymmärrätkö?
Toki.
Olen Fergus Coffey.
Coffey.
Oletko musta?
- Tuhat tulimmaista. - Mitä?
Emme löydä ainuttakaan kidnapattua vaimoa reservaatista.
Tiedän.
- Voisimme lähteä matkaan omin päin. - Mahdollisesti, mutta meitä olisi vain neljä, -
emmekä tiedä montako punanahkaa on vastassa.
Meidän täytyy löytää Stewartit.
Jos voimme tehdä sen Henry Victorin avulla, niin hyvä. Jos emme...
Veikkaanpa, että siihen on kaikki mahdollisuudet, emmekä vielä ole kuolleet.
Herra Parcher.
Anteeksi, Dobie. Se astui varmaan preeriakoiran koloon.
Kuules, cowboy, ratsastapa eteenpäin -
ja katso, miten kauas voimme mennä ennen kuin leiriydymme.
Selvä on.
Mene nyt.
Miksi käytät noin paljon aikaa tuon pojan paapomiseen?
Hän luulee jo sinun olevan Jesus Crockett.
Tapailen hänen äitiään.
Onko hän Gertrude Spacksin poika?
On.
Laiha nainen.
Voisit yhtä hyvin pökkiä poikaa.
Eipä ole kovin hurskas ajatus.
- Hei poika. - Herra Victor, herra Parcher käski minun...
Katsopa tuonne.
- Onko tuo hevonen? - Katso nyt.
- Hän on nähnyt meidät. - Luuletko, etten tiedä sitä?
Miksi hän ei pakene?
Miksi emme kysyisi sitä häneltä?
Meidän täytyy löytää valkoiset ihmiset.
Parcher.
Nämä valkoiset ihmiset.
Pahat intiaanit veivät.
Auta, niin päästämme sinut menemään.
Meillä ei ole aikaa tähän, Will. Jokainen vanki hidastaa matkaamme.
Mieluummin kävelen oikeaan suuntaan, -
kuin ratsastan pää perseessä.
Mitä Stewartin naisille tapahtuu juuri nyt?
Tämä ei ole sinun joukkosi, Clay.
Sotilaat ovat minun käskyvaltani alla.
Minun. Niin kauan kuin kuljet kanssamme, olet myös sinä.
Tuo inkkari ei tiedä paskaakaan.
- Hän olisi puhunut, jos tietäisi. - Niinpä.
Hän puhuu. Hän puhuu kyllä.
- Hei. - Walnut. Sori, Callaghan.
Et halua nähdä tätä.
- Onko hän puhunut jo? - Ei, se ei ole tärkeintä enää.
He lopettivat kyselemisen puoli tuntia sitten.
Mikä tuo on? Mikä helvetti tuo on?
Se on tupakkapussi.
- Helvetin ruma. - Sain sen inkkarilta, -
isolta intiaanilta nimeltään Tupakka-Säkki.
Jeesus kristus.
- Mitä se on? - Paskaa, poikaseni.
Se on kivespussi, Dobie.
- Enpä voi sanoa pitäväni Henry Victorista. - Siinä on pussillinen hevosenpaskaa.
- Jestas. - Melkein liityin armeijaan New Yorkin jälkeen.
Täältä on mahdotonta saada töitä. Kukaan ei palkkaa irlantilaisia, -
kun suurin osa meistä on varkaita ja kerjäläisiä.
Kuulostaa tutulta.
Tulitko maahan itseksesi?
Minulla oli sisko, hän kuoli keuhkotautiin laivassa.
Hänet heitettiin laidan yli. Kaikki heitettiin veteen, jotta välttyisimme infektioilta, -
mutta onnistuin säilyttämään... Miksi kutsutte tätä? Rintaneulan.
Se kuului äidillemme.
Annoin sen Maryanne Stewartille.
Hän luovutti yön ajaksi. Luojan kiitos.
Paskat. Ehkä saan kenkää tästä hyvästä.
Tässä on. Syö.
Tulet olemaan hereillä omassa haudassasi.
Olet elossa kun he syövät sinua.
Syö nyt. Syö nyt.
Isäni oli yksi niistä miehistä kiväärin takana, -
Siouxeja vastaan käydyssä taistelussa, New Ulmissa.
Tiedätkö tarinan New Ulmista?
Kyllä, sir. Isäni kuoli siellä.
Toivottavasti tiedät, että isäsi kuoli kunniakkaasti.
Nostan maljan isällesi -
ja kaikille tällä nuotiolla oleville miehille, -
sillä me varmistamme, ettei mitään tällaista tule enää -
koskaan tapahtumaan maassamme.
- Otan sille. - Jokainen syy on yhtä hyvä.
Kuka on ruokkinut intiaania?
Emme löydä niitä siirtolaisia ennen kuin hän puhuu.
Eikä hän syö ennen kuin puhuu!
Eli kuka jumalauta on antanut intiaanille ruokaa?
Walnut!
Sinä perkeleen...
Walnut!
Missä olet?
- Etsikää joku se... - Minä annoin hänelle ruokaa.
Miksi? Sinä tietämätön paskiainen.
Henry.
Jos nostat sen aseen, -
niin neljä teistä roikkuu köyden jatkona tunnin sisällä.
Jestas, Henry, hän olisi ampunut vain vähän.
Ja jos Coffey antoi sitä samaa paskaa, millä kokkisi ruokkii meitä, -
hän ei ole yhtään sen onnellisempi syötyään. Anna olla.
Minä olen johtaja.
Minä. Enkä anna kenenkään kyseenalaistaa käskyvaltaani.
Pahoittele miestä hänen käskyvaltansa kyseenalaistamisesta.
Olen pahoillani käskyvaltanne kyseenalaistamisesta.
Torven soitto. Käymme yöpuulle.
Tahdon kolme miestä vartioon aamunkoittoon saakka.
Tahdon yöksi asevoimaa.
Jokainen joka yrittää hiipiä tänne leiriin, -
mikä tahansa liikkuukin, tappakaa se.
Kuka siellä?
Hei.
Oletko kunnossa?
No niin, Samuel, nouse ylös.
Jeesus, Samuel, senkin juoppo paskiainen.
Mitä sinulla on minulle?
Anna minun...
Kuka siellä?
Herää, Samuel.
Paskat. Paskat. Paskat.
Jonkun on täytynyt nähdä niiden pelkuri-paskiaisten karkaavan.
En jumalauta voi uskoa, että -
että neljä äijää on häipynyt leiristä eikä kukaan ole herännyt.
Mitä on tapahtunut?
Huomenta, murunen. Henry Victor menetti -
muutaman miehistään viime yönä.
Niinkö? Missä?
Sitä juuri emme tiedä.
- Onko hänellä nyt jotain sanottavaa? - Tiedämme jo, ettei tuo toimi.
Olenpa iloinen, että ne pitävät myös valkoisista miehistä.
- Mitä tuo oli? - Hän sanoi pitävänsä valkoisista miehistä.
Burrowerit.
Hän puhuu jostain heimosta. Kaivostyöläisistä.
Hän ei sanonut kaivostyöläiset.
Miehet louhii. Hän käytti sanaa, jota käytetään eläinten kaivannoista, -
ehkä koloa.
Anna tulkkini hoitaa hommansa, Will.
Mistä löydämme kolontekijät?
He löytävät teidät.
Vaikka maistuisitte samalta kuin valkoinen mies nyt.
- Helkkari soikoon, Henry. - Älä koske intiaaniini.
- Älä koskaan koske häneen. - Sain tarpeekseni miehen huudosta.
Pelkkää paskatietoa sillä on joka tapauksessa.
Saamme vastauksemme reservaatissa.
Tämä ei ole Sioux, Henry. Hän sanoi "kolonkaivajat".
Meidän täytyy löytää vihollinen ennen kuin se löytää meidät.
Ymmärrätkö?
Menemme reservaattiin.
Herra Parcher.
Mitä arvelet, cowboy?
- En tiedä. - Täällä on toinen, -
tuolla ehkä kolmas.
Vittujen kevät.
Henry Victor vääntää mieluummin varpaat irti Siouxeilta -
kuin seuraa jälkiä edessämme.
Anteeksi?
Taidamme laittaa lopun tälle saattueelle.
En ole ratsastanut näin paljon kaupungista lähdön jälkeen.
- Dobie. - Mitä ajattelet, cowboy?
Hyvin menee.
Käyn kusella.
Olet pärjännyt hyvin, Dobie.
Sinun täytyy nukkua.
Nousemme ennen sarastusta.
On vain muutama päivä aikaa...
Oletko koskaan kuullut Burrowers- nimisestä heimosta?
Valvomme kahden tunnin vuoroissa.
Kiesus, mitä nyt? Älä ammu.
Se olen minä, Henry Victorin kokki.
Vittujen kevät, Walnut.
Haluatko tulla ammutuksi?
En pysty pitämään lukua muista.
En edes tiennyt heitä puuttuvan ennen kuin nyt.
Jos ratsastat kanssamme, saat tehdä myös töitä.
Se on ilkeää hommaa epäystävällisessä maassa.
Jos lähdet mukaan, teet mitä käsketään. Ymmärsitkö?
Voinko kysyä kuka teistä on pomo?
Olemme kumppaneita.
Kuuntele Parcheria. Tee mitä Clay sanoo.
Olen periksiantamaton.
Irlantilainen on ollut tarkkaavaisena.
Tervetuloa porukkaan, Walnut.
Tämä ei käy järkeen.
Älä koske mihinkään.
Kuka vie miehet ja hevoset -
ja jättää arvoesineet rotille?
Tämä on jotain mihin emme ole aiemmin törmänneet.
Seuraamme jälkiä, eikö?
Mihin suuntaan olemme menossa?
Sinä menet siihen suuntaan mihin käskemme.
- Entä vankkurit? - Kaveri sanoi että älä koske.
Hitto.
Paskat.
Mikä sinulla on hätänä?
Mitä helvettiä?
Hyvä Jumala.
Hän hengittää.
- Hän ei ole Stewartin porukasta. - Kuka hän on?
Tuo on samanlainen kuin Williamsin naisella.
- Hänen olisi pitänyt vuotaa enemmän verta. - Yhä kostea.
- Onko hänessä muita merkkejä? - On sinullakin silmät.
Tuossa on jokunen naarmu.
Hänet on huumattu.
- Mitä muuta? - Mitä muuta sinä haluat?
- Onko hänet raiskattu? - Helvetistäkö minä voin tietää?
Jokin raapii hänen sisällään.
Mitä oikein höpiset?
Minäkin kuulen sen.
Se on hänen kengässään.
Ota se pois.
Miksi he hautaisivat hänet elävältä?
En tiedä.
Ihme ettei hän ole kuollut.
Entä se häneen isketty krusifiksi?
Entä jos he hautasivat Maryannen?
Löydämme hänet.
Tässä, se on sinun.
- Mitä teen sillä? - Helkkari, en minä tiedä.
Tee olosi mukavaksi. On sinun vahtivuorosi.
Kun pääsette Fort Lincolniin, -
pysytte tytön luona. Poimimme teidät mukaan takaisin tullessamme.
- Saavutan teidät päivässä tai parissa. - Meillä ei ole kuin päivä tai pari aikaa -
ennen kuin niistä kadonneista tulee ruumiita tai pahempaa.
Älä ratsasta sillä nyt ellet halua rikkoa vanhan Spearin jalkaa.
- Tiedän sen kyllä. - Pärjäät varmasti.
En luottaisi hommaa kenellekään muulle tässä porukassa.
Riittää. Mennään.
- En pidä tästä hiljaisuudesta. - Rauhallisesti nyt.
Yonder. Näyttää Siouxilta.
Hitto, he pääsivät sivustaamme.
Mennään.
Helvetti, se oli vain tervehdys.
- Olemmeko pulassa? - Luultavasti.
- Minua ammuttiin. - Jeesus, Walnutin hevonen potkaisi sinua.
Ansaitsisit pahempaa.
Jos edes kosket aseeseesi ilman lupaani, -
- niin tungen sen ahteriisi. Ymmärrätkö? - Joo.
Jatketaan matkaa.
Älä nyt ajattele, että lähentelen tai jotain.
Tämä on sivistynyttä.
Hyvää yötä.
Jeesus.
Oletko yhä hereillä? Yritätkö...
Olen niin pahoillani, minä... Mitä he tekivät sinulle?
Luuletko että se Sioux oli Burrowerin heimosta?
Erilaisia Siouxeja on enemmän kuin osaan laskea.
- Kuinka emme ole kuulleet niistä aikaisemmin? - En tiedä.
Oletan että he eivät käytä paljon aikaa esittelyihin.
Se irkku ei tehnyt meistä Dakotan suosituimpia valkoisia miehiä.
Olen ajatellut antavani hänen mennä, kun pääsemme kotiin.
- Aamen. - Pysyn sivussa kunnes löydämme Stewartit.
He eivät välttämättä ole kovin kaukana.
Jos ampumasi intiaani halusi puhua, hän olisi varmasti halunnut tehdä vaihtokauppaa.
Ainoa haluamme asia mitä hänellä olisi voinut olla, on valkoiset.
- He eivät vaihda valkoisiin. - Ja jos tämä onkin kostoretki eikä pelastus...
Meillä ei ole syytä uskoa hänen kuolleen. Voimme yhä löytää hänet.
Hän on oikeassa.
Me emme lopeta. Me emme nuku. Me emme...
Jeesus, Clay.
Tule.
- Jalkani. - Jatka vetämistä.
Tule tänne.
Älä tuhlaa luotejasi ellet ole tarpeeksi lähellä tappaaksesi.
Kuinka kauan aiomme maata tässä?
He saattavat yhä olla väijyksissä.
Hevonen alkaa haista.
Tämähän on myrkkytammea, eikö vain?
Näyttää siltä.
Pistä hanskat käteesi ja kerää niin paljon tätä tavaraa kuin pystyt, -
odotamme aamunkoittoon.
He laittoivat meidät polttamaan tätä paskaa Georgiassa.
Niinkö?
Tiedän miehen joka jäi savun vangiksi tuulen takia.
- Yski kaksi päivää keuhkojaan pihalle. - Rupeaako olemaan valmista?
- Hän hukkui omaan vereensä. - Kaikki valmista.
Selvä, laittakaa palamaan.
- Vauhtia. - Tämä ei tunnu oikealta.
Tämä auttaa meidät takaisin jäljille.
Luulin että et usko mihinkään.
Tiedämme siis mihin hänet on haudattu.
Jätä se laittamatta.
Jos intiaanit saavat tietää että tänne on haudattu valkoinen mies, -
niin he luultavasti -
kaivavat hänet ylös ja repivät hänen silmänsä irti -
tehdäkseen hänestä sokean henkimaailmaan.
Tarkoittaako tämä että palaamme takaisin?
- Ei. - Paska mäihä.
John Clay kusisi niskaamme taivaasta jos kääntyisimme nyt takaisin.
Kuinka hän mahtaa tehdä tuon?
- Nukkuu ratsastaessaan? - Toivoisin tietäväni jotta voisin tehdä saman.
En ole sulkenut silmiäni laisinkaan eilisen aamun jälkeen.
Kunpa minulla olisi hattuni.
Vaikea käsittää että John Clay on kuollut.
Olen tuntenut hänet pikkupojasta lähtien.
Oletko koskaan saanut takaisin -
yhtään naista intiaaneilta?
En henkilökohtaisesti.
En elävänä.
Minä...
Tapasin kerran naisen, joka -
tuli takaisin mutta hän ei ollut enää sama henkilö.
Mutta hän eli.
Otan ensimmäisen vahtivuoron.
Ei, nuku sinä vain. Minä pidän vahtia.
Callaghan. Parcher.
Coffey, en löydä Parcheria.
Miksi tuli on noin suuri?
Juuri sen kuumuuteen heräsinkin. Parcher oli jo silloin poissa.
Jotain on tekeillä.
Hän käyttää meitä hyväkseen.
Intiaanit näkevät tulen, hyökkäävät ja, -
- Parcher näkee intiaanit. - Se paskiainen.
Nuotio alkaa sammumaan.
Kuulitko tuon?
Se kuulosti ihan...
- Kaulani. - Onko meillä sidetarpeita?
Se ei vuoda. En edes tunne sitä.
Voi Jeesus.
Nyt en tunne enää kättäni.
Mitä se intiaani teki minulle?
- Ne eivät olleet intiaaneja. - Tässä, puhdista se.
Millä oikeudella sinä laitoit meidät syöteiksi?
Ei ole kyse oikeuksista.
Ja minä tässä olen se, jolla on haava.
En tunne kasvojani.
He ovat piirittäneet meidät.
Luulen että he odottavat, että nukahdamme uudelleen.
Se on erittäin todennäköistä.
Coffey, ojentaisitko, -
sen ristin minulle?
Jos en selviä tästä, -
anna se neiti Gertrude Spacksille puolestani.
Tai anna se Dobielle, -
ja sano että se on hänen äidilleen.
Teen sen jos siihen tulee tarvetta.
- Arvostan sitä. - Tuolla näkyy nuotio.
Varovasti, emme tiedä ovatko he ystävällisiä.
Niin, kunhan ovat edes ihmisiä.
Ystävällinen.
Rauhallinen.
Sinut on merkitty.
Burrowerit.
- Mitä hän sanoi? - Sanoi tekevänsä loitsun.
Uskollinen.
Hänen nimensä on Faith.
Burrowerit tappoivat perheeni.
Viime yönä ammuin mieheni, -
jotta hänen ei tarvitsisi kärsiä syödyksi tulemisesta.
Hän puhuu Burrowereista. Sanoi että ne tappoivat hänen perheensä.
- Kysy häneltä mitä Burrowerit ovat. - Ja kuinka löydämme ne?
Burrowerit, mistä ne tulevat?
Ne tulevat aina kolmen sukupolven välein.
Yritimme paeta niitä itään, -
Great Riverin ohi.
Burrower. Mikä se on?
Ne olivat täällä jo ennen valkoihoisia, -
jopa ennen ihmisiä. Ne söivät puhveleita.
Ne hautaavat ruokansa. Antavat sen mädäntyä.
Myrkytyksen saneet eivät voi nukkua.
He käyttävät jonkinlaista myrkkyä, -
ja hautaavat uhrinsa elävältä.
Kun veri on hyytynyt, -
ja elimet pehmenneet, -
ne palaavat syömään.
Ne juovat elimet.
He syövät ruumiiden pehmeät osat.
- Pehmeät osat? - Mitä se tarkoittaa?
Minä pidän pehmeistä osistani.
Voi paska.
Sinä tapoit puhvelin, -
niin Burrowerit löysivät muuta syötävää.
Isäni kertoi Ute- intiaanien taistelleen niitä vastaan, -
mutta Utet ovat yhtä katalia kuin valkoinen mies.
He eivät auta.
Ute- intiaanit tietävät kuinka tappaa niitä.
Tietääkö hän kuinka pysäyttää myrkyn vaikutus?
Parannuskeino? Onko sellaista?
Sinä voit kuolla.
- Utet voisivat tietää. - Mutta entäpä Stewartit?
- Mitä heistä? - Emme voi lopettaa etsintöjä sen vuoksi, että löytäisit parannuskeinon.
Etsimme Utet, he vievät meidät Burrowerien luokse, -
tapamme Burrowerit, sinä saat tyttösi, -
rakennat mökin preerialle ja alat leikkimään amerikkalaista.
Tuleeko Faith mukaamme?
Kyllä, tai tapan hänet.
Coffey, näetkö tuon jäljen Parcherin kaulassa?
Hänen kasvoissaan ja kädessään myös.
Mies on hajoamispisteessä.
Aloin ajatella että en ole niinkään innoissani riskeeraamaan omaa nahkaani, -
- tuon hullun intiaanilääkkeen vuoksi. - Minä en riskeeraa mitään hänen vuokseen.
Luuletko yhä löytäväsi tyttösi, -
Maryanne Stewartin?
Mitä jos hän näyttää myös tuolta?
Minä saatan tarvita sitä lääkettä yhtä paljon.
Hei, mitä tuo meteli oli?
- Kunhan juttelimme. - Luulin kuulevani nimeni mainittavan.
Älkää nyt vain sanoko että olette jo väsyneitä.
Tämä on Ute-intiaanien aluetta.
Haavasi on merkitty.
Siten ne löytävät sinut.
Mitä hän sanoi?
Ei mitään.
Jatketaan matkaa.
- Olemme perillä. - Mitä?
Tämä ei ole mikään "perillä". Olemme keskellä ei mitään.
Utet tulevat. Meidän täytyy vain odottaa.
Auttakaa minut alas. Perseeni on kuin uitettu leipä.
Meidän ei pitäisi pysähtyä.
Tule, tule alas.
Ei pysähdytä, tulee pimeä.
Ne tappavat meidät kaikki.
Voi Kristus. Nousehan ylös.
Ne tappavat meidät kaikki.
Ovatko silmäsi auki, kaveri?
Kuulitko kun kutsuin?
Olen hereillä.
Hyvä. Pysykin hereillä.
Luuletko että poika intiaaninsa kanssa yrittää jättää meidät?
Kuulitko mitä sanoin?
Minä tosiaan vihaisin sitä, että joutuisin ampumaan jonkun, -
joka yrittää jättää minut tänne.
Mitä? Mitä nyt?
Hoida tuo yksi!
- Näitkö nuo oliot? - Sinä ammuit jalkaani!
- Säästin kiittämättömän henkesi noilta. - Parcher, senkin typerys!
Jeesus sentään, nuo eivät olleet mitään intiaaneja.
Lisätkää puita nuotioon.
Hän käski lisäämään puita nuotioon.
Meidän pitäisi lähteä, pysyä liikkeessä.
Ne löytävät meidät hänen haavansa takia.
Jätetään hänet, hän on jo kuollut.
- Mitä hän sanoo? - Ei mitään. Nainen on hysteerinen.
- Käytä käsiäsi, viittilöi. - Voi Jeesus.
- Hän haluaa meidän lähtevän. - Ei, me pysymme täällä.
- Älä kuuntele tuota punanahkaista ämmää. - Hän tietää enemmän. Voitko ratsastaa?
Kyllä, kyllä. Jos onnistun nousemaan ratsaille.
Helvetti, me pysymme täällä.
Tule nyt.
Coffey...
Älä.
Helvetti sinun kanssasi, Coffey.
Helvetti.
Teidän on parempi rukoilla, että kuolen.
Verta vuotaa enemmän.
Coffey, meidän pitää tehdä jotain jalalleni.
Tänne, tänne. Ala tulla. Ala tulla.
- Voitteko puhua? Ei englantia. - Ammu ne.
Panokset loppuivat. Jätä minut ja hae kiväärisi.
Oletteko Uteja?
Jumalalle kiitos. Hän lähetti Uteja avuksemme.
Ranskaa?
Puhun ranskaa, ikään kuin.
Hyvä, puhua ranskaa.
Me hyviä intiaaneja. Ystäviä.
Etsimme valkoista perhettä.
Kadonneet... Burrowerit.
Jätä minut ja hae kiväärisi.
Kuollut mies. Korjaamme ongelman.
Pieni kala. Me metsästämme. Metsästämme pienellä kalalla.
Hän sanoo, että saa sinut kuntoon. Hän puhuu jotain pienestä kalasta.
En ymmärrä.
Pieni kala.
Käytämme sairaita pieninä kaloina. Ymmärrättekö?
Hän puhuu koko ajan pienestä kalasta.
- Sairaista. - Voi Jeesus Kristus, hän...
Hän puhuu syötistä. Ei. Ei.
Ei. Jeesus Kristus, hän puhuu syötistä.
- Jätä minut! - Voi luoja.
- Voi luoja. - Jos seuraat, kuolet. - Ammu hänet! - Pieni kala mennyttä
Nosta kiväärisi ja ammu tuo paskiainen!
- Pieni kala jo kuollut. - Älä anna heidän viedä minua!
- Pieni kala ansaan. Älä tule. Korjaamme. - Tapat minut, paskiainen! - Korjaamme.
- Menivätkö ne? - En tiedä.
Hän on mennyttä. Jos seuraat, kuolet.
Et kai aio lähteä niiden perään?
Utejen?
Voi luoja.
Coffey?
Hän on kuollut.
Mennään kotiin.
- Meidän pitää lähteä Parcherin perään. - Ei helvetissä. Mies oli kuollut -
ennen kuin intiaanit edes tulivat tänne.
Se ei ole häntä varten.
Emme tiedä kuinka pysäyttää Burrowerien myrkyn vaikutus.
Emme tiedä kuinka tappaa ne.
Haluan kotiin.
He veivät Maryannen kodistaan.
Koti ei ole turvallinen.
Hiljaa.
Voi hitto.
Jeesus. Coffey.
Luojan kiitos.
- Mitä? - Ne pakottivat minut juomaan.
- Juomaan? - Kyllä.
Mitä tarkoitat?
Ei!
Myrkytit pikku kalan, -
myrkyttääksesi ne.
Seiväs.
Se ei toiminut.
Ne ovat yhä elossa.
Se oli auringonvalo.
Se poltti ne elävältä.
Utet myrkyttivät ne.
Ne laittoivat jotain Parcheriin, joka sai ne nukahtamaan.
Jos tuo intiaani kuolee, emme löydä myrkkyä.
Paska. Mikään ei ole helppoa.
Ehdin Fort Bismarckiin ja lääkärin kanssa takaisin kahdessa päivässä.
Luuletko intiaanin elävän niin pitkään?
En tiedä.
Elätkö sinä?
Alahan hommiin.
No niin. Liikettä kinttuihin, laiska paskiainen. Menoksi.
Hei.
Parcherin irlantilainen.
Voi hitto. Parcherin irlantilainen.
Voi luoja, ne kertoivat sinun olevan täällä.
Olen iloinen, että pääsit tänne, poika.
Pelkäänpä, että olet myöhässä Will Parcheria ajatellen.
- Tiedän. - Mitä helvettiä ne intiaanit tekivät?
Annoimme heille kunnon hautajaiset.
Mies oli viisaampi kuin luulin.
Se kesti neljä päivää, eikä ollut helppoa -
saada Siouxeja kertomaan missä Parcher arvasi oikein.
Niin, saimme kuitenkin tiedustelijoita -
seuraamaan Uteja pohjoiseen.
Tavallisia intiaaneja. Osaavat kyllä kiljua lujaa, -
- mutta eivät osaa tapella paskan vertaa. - Missä Callaghan on?
- Kuka? - Hän oli kokkisi. Hän oli mukana...
Ai Walnut. Walnut.
Levätköön rauhassa. Walnut, hän olisi ollut elämänsä velkaa, jos olisi selvinnyt.
Mitä?
Meidän piti amputoida hänen jalkansa, ja hän kuoli käsiimme.
Hän oli hysteerinen, harhainen ennen kuolemaansa.
Emme tietenkään -
koskaan löytäneet Stewarteja.
Emme todennäköisesti koskaan löydä. He olivat varmaan jo kuolleet ennen kuin edes aloitimme.
Ainoa mitä voimme tehdä, on varmistaa -
etteivät ne intiaanit tee tällaista enää koskaan.